Иван Вазов
Откъслеци

chitanka.info

I

Аз буйно влязох на живота

в безбрежният му океан,

наситих всякаква охота,

постигнах всякой светъл блян.

Радвах се много, много страдах,

но нямаше за мене бряг.

Кат слаба твар аз често падах,

кат млад човек — въставах пак.

Успях аз за всичко да узная:

ядът, възторгът, любовта;

изпих аз чашата до края

из радостта и на скръбта…

II

И нека бързите години

въз мен кат сенки да летят,

и тайни сребърни седини

коса ми всяк ден да красят.

И нека падат вси надежди

кат жълти листе в есента,

и само скърби и премежди

да ми остаят на света,

ти тупай, бий, сърце! Безумно

последний си елей троши!

Люби, страдай, угасвай шумно,

но само скоро ти свърши!

1884

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.